Māris wrote:Oo, vismaz viens spēj uzturēt sakarīgu un konstruktīvu diskusiju. Var redzēt ka ir analīzes spēja un loģiska domāšana, tas jau ir labi.
Andis, Tu pareizi saprati. Kaut gan nezinu vai jāsaka ka ēteristi izvirza hipotēzi par ētera esamību, vai tomēr jāsaka ka Einšteins izvirzīja hipotēzi par tā neesamību.Visumā cilvēki jau no senlaikiem to uztvēra kā pilnīgi normālu parādību, ka ir ēters. Tas būtībā ir loģiski, jo vienkārši dabā notiek mijiedarbība starp ķermeņiem, bet Einšteins izvirzīja hipotēzi ka viss notiek relatīvi, nekāda ētera nav, iedeva formulas, bet fiziku nepaskaidroja. Kad vēsturiski cilvēki uzzināja par ēteru, neviens īsti nezin.
Ja uz elektromagnētisko starojumam skatās tikai kā uz fotonu plūsmu, tad sanāk ka jāatmet to, ka tam ir viļņa daba, līdz ar to nesanāks izskaidrot visas tās īpašības, kas tiek skaidrots ar viļņa dabu, tātad atkal kopējā aina nesanāk.
Vispār tas ir interesanti kā fizikā tiek apskatīts elektromagnētiskais starojums, tad kad vajag vilni, tad tas ir vilnis, tad kad vajag daļiņas, tad tās ir daļiņas. Skaidrojuma mehānikai, kas un kā svārstās un vienlaicīgi pārvietojas un kā tas mijiedarbojas kopā, kāda tur ir fizika, nav. Tas ir tāpat kā ar speciālo un vispārējo relativitātes teoriju. Tad kad ēters neiederas teorijā, postulējam ka tā nav, tad kad bez tā teorija nav iedomājama, postulējam ka tas ir, saliekam to visu kopā un apgalvojam ka abas teorijas ir pareizas. Fiziķus tas apmierina.
Starp citu ētera dinamikas autors pareizi atzīmēja, ka viendabīgā vidē šķērsvilnis vispār nevar izplatīties. Garenviļņi var, piemēram, skaņa atmosfērā. Šķērsvilnis var izplatīties tikai uz robežas starp divām vidēm ar dažādu blīvumu un, ja ir atjaunošanas (nezinu vai pareizi iztulkoju) spēks. Piemēram, iesit ar plaukstu pa ūdeni, ir ūdens ar vienu blīvumu, ir atmosfēra ar citu blīvumu, ir gravitācija (atjaunošanas spēks), uz robežas starp ūdeni un atmosfēru parādās šķērsviļņi, bet viendabīgā vidē, vai tas ir vakuums, vai ēters, vai vienalga kas, šķērsvilnis neizplatās.
Ētera dinamikā gaisma ir analogs Karmana celiņam hidrodinamikā. Es neiešu visu aprakstīt detalizēti, jo pats neesmu to tik sīki izpētījis, ja kam interesē paši atradīs un izpētīs.Tur arī ir savas nepilnības, par ko atzīmē arī teorijas autors, tur vēl ir jāstrādā, bet nu vismaz fotons jau ir viens konkrēts veidojums, nevis tā ka, lai izskaidrotu vienu daļu tas ir vilnis, lai izskaidrotu otru, tās ir daļiņas.
Kobalt, man liekās ka Tu pats īsti nezini kas ir viļņa daļiņu duālisms.Vismaz tā izskatās, jo esi norādījis tikai eksperimentu ar divām spraugām. Tikai šis eksperiments nepamato duālismu. Duālisms nav tās līnijas kas tur veidojas šī eksperimenta rezultātā. Viļņa daļiņu duālisms ir parādība, kad daļiņai var būt gan daļiņas, gan viļņa īpašības. Piemēram gaismai, eksperimentā ar spraugām veidojas interference, tas pierāda tikai gaismas viļņa dabu, nevis duālismu. Duālisma apstiprināšanai vēl vajag parādīt ka gaismai ir arī daļiņu daba, to parāda, piemēram foto efekts. Tāpēc teikt, ka pastāv viļņa daļiņu duālisms, pamatojot to tikai ar šo spraugu eksperimentu ir nekorekti, īpaši, ja mēģini kādam pārmest ka viņi nezina kas tas ir. Ēteristi labi zin, kas ir viļņa daļiņu duālisms un labi to izprot.
Vai šādi?